![](https://sckr.kscm.cz/sites/default/files/styles/detail/public/soubory/uzivatele/zima/upload/TeoretickaKonf19052018/dsc_9800.jpg?itok=s41W1FcG)
V sobotu 19. května se konala 43. pražská teoreticko-politická konference na téma "Karel Marx k dnešku!" u příležitosti 200. výročí jeho narození. Konferenci pořádá šestnáct OV a dalších organizací z celé ČR, jejichž zástupci tvořili předsednictvo (ss.Pázler, Degťar, Pulpan, Kavij, Gottwald, Ondráček, Havlíček, později se dostavil s. Grospič, omluvili se ss. Semelová a Pernica. Sál se zaplnil mnoha účastníky z celé ČR. Z naší okresní organizace bylo přítomno 6 osob.
Konferenci zahájil s.Pázler, který připomněl 200. výročí narození Karla Marxe, význam jeho díla – především Manifestu a Kapitálu pro 20. a 21. století a nevyhnutelnost zániku kapitalismu. Řízení konference se ujal s. Degťar, který oznámil, že hlavní referát přednese s. Havlíček, koreferát s Šafránek a pak proběhne diskuse.
S. Havlíček skromně prohlásil, že dostal úkol hovořit o KM, který je nad jeho síly, protože před KM musí stát v pokoře, i když si myslím, že on a s.Šafránek jsou ti nejpovolanější pro tento úkol. Mnozí, především antimarxisté (církve, zednářské lóže, kapitalisté) nepochopili KM, bojí se jeho pravdy. I F. Castro se stal přesvědčeným marxistou až několik let po vítězství kubánské revoluce. Církve se bojí myšlenek KM, i Kristus může být považován za marxistu. V Bibli je mnoho myšlenek KM, stejně jako u současného papeže, který kritizuje kapitalismu. Jožo Ráž se nebojí prohlásit, že socialismus je lepší než kapitalismus, zatímco Jandákovi nevadí, že nemáme na chleba, hlavně, že jsme "svobodní". Dolejš nás prohlásil za "zombí", protože uznáváme úlohu Stalina, Rudé armády. Likvidátoři SSSR páchají dnes nejvíc nepravostí. Kde scházejí argumenty, začíná násilí. To se projevuje i v KSČM. Dodávám k tomu: „Kdo např. zakázal FUTUŘE prodávat knihy Orega a proč? Protože je tam pravda? Marx, Engels, Lenin nám cestu ukázali. My neumíme rozsvítit baterku a hledat ji. Nejsme marxistická strana, bez revoluční teorie to nejde. Pouze Marxisticko – leninský klub (MLOK) na to ukazuje. Je revolučnější než KSČM.
S. Havlíček pak dále podrobně popsal životopis KM, jeho přátelství s Engelsem, hovořil o Pařížské komuně, vyzdvihl význam vzniku 1. internacionály, zmínil projev Bedřicha Engelse nad hrobem KM. Marx byl nejvíce nenáviděný a pomlouvaný. Zemřel však uctívaný, oplakávaný a jeho jméno bude žít na věky. Květiny na jeho hrobě nikdy neuvadají. V Trevíru byla odhalena jeho nadživotní socha, darovaná Čínou.
Co z toho plyne pro nás? Ideologická komise ÚV by měla zvážit obnovu vzdělávání, zabývat se vlastními chybami. Po Únoru jsme usnuli na vavřínech. Je třeba připravit novou internacionálu, vyhlásit roky studia Marxe, Engelse a Lenina. Používejme selský rozum. Každý den je třeba prožít naplno.
S. Šafránek řekl, že na začátku 21. století se zdálo, že KM je mrtvý, ale nyní znovu ožívá. Ukazuje se, že kapitalistická třída využívá vše ke svému obohacení, k pokoření lidstva. EU nechápe, že naše učení není dogma, protože přicházejí následovníci. O životnosti učení KM svědčí i to, že se k němu vracejí odborníci. I kapitál zde nachází inspiraci k přežití, ale bez odezvy v KSČM.
Každý kapitalistický systém nalézá nový vztah k technice. Vztah práce a kapitálu se stává sekerou lidem práce. Povede ke stále větší nezaměstnanosti, vede to k popírání třídního boje (i v KSČM). Náš úkol je aktivizovat levici.
Dochází k rozporu mezi globalizací ekonomickou a politickou. Každé zboží, tedy i pracovní síla, podléhá ekonomickým zákonům. Společenský charakter práce, vlastnictví a ceny, práce a výrobní procesy byly zpočátku bezbranné – neviditelná ruka trhu, ale staly se základem trhu v kapitalismu, prorůstají politikou. Výrobek se stává zbožím, dělníkovi ztěžuje vztah s výrobcem. Pracovník už nevyrábí výrobek ve volné soutěži, ale je závislý na vědeckotechnickém pokroku. Učení KM je zde mimořádně inspirativní.
Nastupuje věda jako základní výrobní síla společnosti. Zespolečenšťování práce je dvojitá tvář krize ekonomické a politické. Zaniká rozpor mezi výrobními vztahy a akcionáři, které zajímají pouze dividendy. To platí i v podmínkách 21.století. Naše konference by měly přispět k jejich pochopení i v KSČM.
V diskusi jsem pak vyslechla několik zajímavých příspěvků, např. s. Kodýtka, který přednesl příspěvek za s. Věru Klontza, ss. Matouše, Skály, a Exnera. Jejich obsah se většinou shodoval s úvodními referáty. I zde se opakovala kritika chování našeho vedení. Proto asi ss. Filip, Dolejš a někteří další si netroufnou přijít na tuto konferenci. Myslím, že nemají argumenty a že jim ve skutečnosti ani o žádnou nápravu nejde. Hlavně, že si udrží svá mistečka. Mrzí mě, že jsem tentokrát nemohla vydržet až do konce. Musela jsem se zúčastnit jiné neodkladné akce, ale doufám, že jako vždy vyjde sborník se všemi diskusními příspěvky.
Alena Novotná, členka OV